"אנשים ומקומות"
.לא נפגשנו באמצע הדרך
.לא נפגשנו בתחנת אוטובוס
,אני לא רואה טוב ?מתי האוטובוס הבא
.עוד שלוש דקות
.יותר מדי זמן. אלך ברגל
.לא נפגשנו במאפייה
.שלום .שלום, אדוני-
,שתי פחזניות עם שוקולד .בבקשה
.הן אזלו .חבל-
.תודה, להתראות !תודה, להתראות, אדוני-
.בבקשה, גברתי ?כמה זה עולה-
.חמישה יורו, בבקשה
...לא נפגשנו .במועדון ריקודים-
אני זוכר תמונות .מהסרטים שביימת
,את הפנים של קלאו .הסרט "מור מור" בלוס אנג'לס
כל ציורי הקיר הגדולים האלו .שהותירו בי חותם עמוק
אהבתי לראות מחלון הרכבת .את העיניים שהדבקת על מכולות
הדהמת אותי בפנתיאון .עם היצירה של אלפי הפרצופים
,צילמת קשישות בקובה .וקשישים
,ואת הזוג הזה, עתיר הקמטים .על רקע העיר הנחרבת
מוזר שדרכינו .לא הצטלבו קודם
אני זה שעשיתי .את הצעד הראשון
הלכתי לפגוש אותה .ברחוב דאגר
.לאחר מכן היא ביקרה אצלי
:והצגתי בפניה את הצוות שלי .אמיל, גיום, אטיין וכל היתר
,כשהגעתי לסטודיו של ג'יי-אר ,מיד רציתי לצלם את פניו
אבל הבנתי מהר שהוא לא מוכן .להסיר את המשקפיים שלו
,נזכרתי בז'אן-לוק גודאר ,עם המשקפיים השחורים שלו
.דבוקים לפנים שלו
אבל יום אחד הוא הסכים ,להסיר אותם בשבילי
.לכמה רגעים
,זה היה מזמן .כשהייתי בת 33
,עכשיו אני בן 33 .והייתי אומר שאת בת 88
,אני יודעת את גילי !זה בסדר
.יהיה כיף ליצור יחד סרט
.כן, זו נקודת ההתחלה
?אבל לא עבדת אף פעם בצמד
,הפעם הראשונה !צעד גדול לאדם
?מי אמר את זה .כשארמסטרונג צעד על הירח-
מה שמוצא חן בעיניי בתוכנית שלנו
.זה שהיא הרפתקה ספונטנית ?אבל מה אנחנו נעשה בדיוק
,ניצור תמונות יחד .אבל בצורה שונה
?נוסעים. את באה
כן, אני תמיד באה ,אם נוסעים לכפרים
,אל עבר נופים פשוטים .אל עבר פרצופים
אני נוסע לכל מקום בעולם .עם המשאית שלי
אנשים נכנסים לתוכה מאחור ,כמו בתא צילום
והתמונה יוצאת אחרי חמש שניות
.בפורמט גדול
במהלך הנסיעה .עצרנו בתחנת ביניים
?גברת, תרצי להיות הראשונה .תהיי הראשונה, בבקשה-
רק אם אפשר, להסיר .את המשקפיים בשביל התמונה
.כן, אין בעיה .כדי שנראה את העיניים היפות שלך-
.קחי את הבאגט שלי .יהיו לנו עוד באגטים
.שבי, בבקשה
.תתמקמי באמצע, יופי
תחזיקי את הבאגט בין השיניים .כך שהוא יצא מהמסגרת
.בדיוק, ישר
,שים לב .הנה, מעולה
!אוף, עצמתי את העיניים .לא נורא-
ימינה, תסובב שם .לצד ימין
,הם לא עשו את זה !רק אני
,זה כמו משחק
והאמת היא שג'יי-אר :מגשים את מה שרציתי יותר מכול
לפגוש פנים חדשות ,ולצלם אותן
כדי שלא ייעלמו לי מהזיכרון .בן רגע
.עזבנו ברגע שיכולנו .מסתובבים פה ושם, בצרפת
נסענו צפונה ,לאזור תוסס מאוד
אך קישרתי אותו תמיד במחשבותיי לתלים שחורים של אדמת מכרות
ולאוסף גלויות של חיי כורים .שהיה לי
רציתי מיד ללכת לראות את שתי הגבעות הגדולות האלה
,בצורת שדיים
,לנסוע ברחובות האלו ,עם שורות של בנייני לבנים
.שחלקם נטושים כיום
,ולפגוש אנשים .כדי למצוא רעיונות
סיפרו לנו על שיכון כורים .המיועד להריסה
,פגשנו שם את ז'נין .דיירת הרחוב האחרונה
אני השריד האחרון והיחיד !של שיכון הכורים כאן
,אמרתי שאני אעזוב אחרונה .והנה אני עדיין כאן
,לא יוציאו אותי מכאן ,יש לי זיכרונות רבים מדי
."אמרתי: "אתם לא מבינים
איש לא יכול להבין .מה חווינו
ג'יי-אר וגיום אספו ...תמונות ישנות של כורים
והחלטנו להגדיל אותן .ולהדביק אותן כך על הבתים
כאן מתחילים תמיד ,עם כפות הרגליים
כדי לייצב את התמונות היטב .על הקרקע
,זה מקסים לדעתנו
,אני אומר לך עכשיו .זה מקסים בעיניי
,'בשנת 56 .הייתי כמעט בן 14
.כן, עבדתי במכרה
כורה זה מקצוע .שצריך ללמוד אותו
.עבדתי 30 שנה במכרה
,כדי לקבל שכר .היה צריך להציב קורות עץ
.לאחר מכן, ייצרתי פחם
,זה היה קשה מאוד .סבלתי סבל בל יתואר
,הלכנו לבקר את ז'נין כדי שהיא תספר לנו
.קצת יותר על חייה
היא סיפרה בחפץ לב .על חייו של אביה שעבד ככורה
הוא היה יוצא ,עם כיכר לחם גדולה
,בגודל הזה, מלאה בחמאה
כדי שיהיה לו מה לאכול .בתוך המכרה
,אם הוא לא סיים את הלחם הוא הכניס בחזרה לתיק שלו
.והביא אותו בחזרה הביתה
היינו ילדים קטנים ורצנו לעברו
כי אבא שלנו הגיע .עם לחם העפרוני שלו
?"מה זה "לחם עפרוני
התענגנו על חתיכת הלחם .המלוכלכת שלנו
התענגנו כי הגיע לחם .מלב המכרה
כינינו את הכובע הזה .בארט
,אני זוכר את סבי חוזר הביתה ,מחליף בגדים
.אבל משאיר את הבארט על ראשו
זה היה הדבר האחרון שהוא הסיר .לפני שהוא נכנס לגיגית
.וסבתא שלי רחצה לו את הגב .כך זה היה
,ביקרנו את אביו של פרדריק .הסייע המקומי שלנו
על הקיר הייתה תלויה תמונה ,של כורה מתרחץ בגיגית
.כמו בגלויה שהייתה לי
רחצתי לפעמים ,את הגב של אבי
וראיתי את כל הפצעים ,על גופו
.כתוצאה מפגיעות של פחם
,זו אותה תמונה .אבל היא הפוכה
.זה קורה, יפה ששמת לב .כן-
.טוב
אני רואה אותך עובד .עם כל הבחורים. -כן
.כמו פועל הדבקה .כן-
.אני הכי אוהב להדביק ,אנשים חושבים שאני צלם
אבל האמת היא שרוב הזמן ,אני מבלה ליד בניינים
.עולה על פיגומים ויורד מהם
,הוקרנו את הכורים
אבל אני ואנייס רצינו גם להוקיר את ז'נין הנאמנה למקום
על ידי הדבקת תמונתה .לקיר ביתה
?מה אני יכולה לומר .כלום
.אני לא יודעת מה לומר
.אין מה לומר, בואי נתחבק ?טוב יותר, נכון
!ז'נין! אין מה להיות עצובה !אנחנו חברים עכשיו
אני לא יכולה להתגבר .על זה
רצינו לעשות לך .מחווה בממדי ענק, כך
ותודה על המים שנתת לנו .בשביל ההדבקה
רוקנו את כל מכל המים !החמים שלה
אני חושבת הרבה על ז'נין .ועל אביה
אני תוהה כמה זמן היא תתעקש .להישאר בבית שלה
,קשר רגשי לבית .זה משהו חזק מאוד
אני לעומת זאת .איש של נדודים
.נחמד כאן .די נחמד, נכון-
חבל שהרגליים שלך ,לא נוגעות בקרקע
.את תקועה כאן
אני חייב לבוא .כדי לעזור לך לרדת
,כן, אני גורמת לעצמי נזק .ברגליים ובעיניים
!אני רואה אותך מטושטש
אני מציע שנאסוף כמה שיותר !תמונות, לפני שתסתלקי
?לפני שיהיה מאוחר מדי
,זה לא מה שהתכוונתי לומר .אבל את מבינה אותי
.אבל אמרת את זה
,אנחנו לומדים להכיר זה את זה .אבל בוא נדבר על הסרט שלנו
מה שאהבתי זה שפגשנו במקרה .אנשים מדהימים
,אז את רוצה שנמשיך כך ?בלי תוכנית מוגדרת, בלי מסלול
כן, כי דברים תמיד מסתדרים לי .הכי טוב בעזרת מזל
את חושבת שהמזל יאיר פנים ?גם לשנינו
.אולי
,ואם אתן לך מלון ?תרצי לצאת שוב לדרך
?כן, אבל לאן
,פגשתי מישהו שהציע לי טרמפ .בואי נפגוש אותו
?אתם מטיילים באזור שלנו
כן, אנחנו מחפשים קירות .כדי להדביק עליהם תצלומים
?איזה סוג של תצלומים
.של אנשים שאנחנו פוגשים .אתה, למשל
?המחסן הזה שלך .כן-
.אני אדביק עליו משהו
,אנחנו בכפר שרנס עכשיו
ושוב במקרה, אני מכירה היטב .את הכפר הזה
,הלכתי לפגוש את נטלי סרוט ,סופרת אהובה עליי
המתגוררת במרחק של 100 מטר .מהמחסן
.אתה חקלאי, יש לך הרבה אדמות ?כמה עובדים יש באדמות שלך
יש לי אדמות בשטח .של 2,000 דונם, אני עובד לבד
?לבד בשטח של 2,000 דונם .כן-
ואני עובד גם בקבלנות .בשביל אחרים
,אני נותן הצעת מחיר .למשל, רק בשביל קציר
.יש לי מחירים קבועים .זה יקר מאוד לפי יחידת שטח
לאחר מכן, יש עבודה :'מא' עד ת
,מהזריעות, שתילת הזרעים באדמה .ועד הקציר
העבודות הקבלניות שלי ,על שטח של 6,000 דונם
,עם שטח האדמות שלי .זה יוצא עבודה על 8,000 דונם
.אני אוהב חידושים
היום הטרקטור מצויד ,בשלל מחשבים
.וזה מוצא חן בעיניי מאוד
יש לי טרקטורים
וכלים שאני קושר :מאחורי הטרקטורים שלי
,שתי מכונות דיש ,משדדה מסתובבת, מחרשה
,מקלטרת משוננת, מכונת זריעה .מכבש וכלי לעיבוד אדמה
טוב. אז אתה לא צריך .לעשות כלום
כיום, אני מרגיש כמו .נוסע בטרקטור
אבל זה שינה לטובה או לרעה ?את המקצוע שלך, לדעתך
,מטבע הדברים ,הפכנו לבלתי תלויים בחברה
כי בעבר שטח חקלאי של 2,000 דונם
העסיק לפחות ...שלושה, ארבעה אנשים וכיום
.אתה אומר, 8,000 דונם .והיום אני לבד-
ואני עובד על שטח .של 8,000 דונם. לבד
?אבל אתה אוהב להיות לבד
,אני אוהב להיות לבד
ואני שמח שאני יכול לחזור בערב .הביתה למשפחתי הקטנה
אני מדמיינת את האיש הזה ,בטרקטור שלו
.מול 8,000 דונם !איזו בדידות
,אני בניגוד לו .עובד בצוות
,אני בקושי נמצא לבד
אבל גם אני אוהב לחזור .הביתה בערב
,לא סיפרת לי עד עכשיו ?מישהו מחכה לך בבית
חכי, לא סיימנו .עם החקלאי עדיין
.נכון
,מצויד במכונות גדולות
הוא אפילו השאיל לך מלגזה טלסקופית
.כדי להדביק את התמונה שלנו
.נראה שאתה נהנה להדביק ?מה את חושבת-
,אתה מסתיר !זוז הצידה
!תראי
?אתה תשמור את זה
אני חושב שאשאיר את התמונה .במקומה, כן
אתה חושב שתהפוך ?לכוכב של הכפר
!אני כבר כוכב הכפר
?כמה תושבים גרים כאן .זה יפה מאוד. -140 תושבים-
נחמד מצדך שהסכמת .בכל מקרה
כעת כולם ידעו למי שייך .המחסן הזה
בדיוק. אני אשגיח כך מקרוב .על היבול המאוחסן שלי
.נסענו דרומה
סיפרו לי סיפור אהבה נושן .מלווה בתמונה
,קוראים לה אמילי .ולו קוראים אמיל
.זה סיפור אהבה מקסים
,כשהוא פגש את סבתא-רבתא שלי ,אולי במסיבת ריקודים
,הוא רצה לשאת אותה לאישה ,הוא ביקש את ידה מהוריה
.וההורים סירבו
אז הוא נאלץ לחטוף .את סבתא-רבתא שלי
הוא חטף אותה כדי שיוכל .לשאת אותה לאישה
.אני אתן לכם את התמונה ...כן-
זה יכול להיות יפה בתוך תליון
.בתוך מסגרת אליפטית קטנה .את תראי
נמצא מסגרת כזו .בשוק הפשפשים
?צד ימין או שמאל .שמאל. מימין לרצועה-
.אני אוהבת את זה מאוד
.שלום, אחי הקטן
זו באמת תמונה .של האבות הקדמונים שלנו
,על הקיר של ביתם .על חזית הבית שלהם
.זה אושר עצום, באמת
.אתה רוצה להיות חלק מזה .קדימה, נעשה סלפי-
כי זו המשמעות .של העברה מדור לדור
.צריך לסובב את זה .אני רואה, הנה
.עכשיו תורנו
.יפה מאוד
.אבל זה לא עובד
.זה בסדר .אה, יפה מאוד-
,נעלה את זה לרשתות החברתיות .הערב
הבת שלי שמה את זה .כתמונת הפרופיל שלה בפייסבוק
,אין שום בעיה עם התמונה
הבעיה היא עם הצבת פיגום .בשטח ציבורי
.אתה צריך אישור לזה .עם התמונה, אין בעיה
,אז אני מבקש ממך משהו .בינינו
תשלח את כל הקנסות .לאנייס ורדה. -בסדר
.איתי תדבר רק על שבחים וכדומה .בסדר. הכול נתון למשא ומתן-
,בדומה לכך ,את כל קנסות התנועה
אתה יכול לשלוח .בהתאם לרישיון של אנייס
...טוב ?יש לך רישיון נהיגה-
כן, אבל אני כבר .לא משתמשת בו
.אה, טוב .כי אני אדם שקול-
עכשיו נפגוש .את האישה היפה ממול
,רציתי להציג לך אותה .זו שעובדת בבית הקפה שם
.אנייס אמרה לי שאת מסכימה ?למה לא-
כדי להציג לראווה ?מה בדיוק
כדי להציג אותה לראווה .על הקיר ממול
,זו השמלה שלי
ואנייס ביקשה ממני שאלווה לה אותה לשעה או לשעתיים
.רק כדי לצלם
באוסף שלך יש אולי ?מטרייה קטנה
כי אנחנו רוצים לצלם תמונה .של אישה מחזיקה מטרייה
.אין לי מטריות
,אני אבדוק אצל הוריי .אני אחזור. רק דקה. -תודה
.אני אגנוב לך את הכיסא
!גברת ורדה, מצאתי ,המטרייה של אמי ביום כלולותיה
.משנת 1973 !כמה יפה-
אני אתן לך אותה .בשביל התמונה. -תודה
.תסתכלי, אני אראה לך .כן, בסדר-
,את צריכה לשבת כאן .בקצה, עם הרגליים כך
,הנעליים שלי נוראות .אני אחלוץ אותן
.כן, אפשר גם ברגליים יחפות
.שבי ותרגישי נינוחה
.עדיף שתסתובבי .בצד השני, כן. -כן, הבנתי-
...את רוצה להסיר את .כן, זה יפה ברגליים יחפות-
שאחזיק את ?המשקפיים שלך, נטלי
!תסתכלי למעלה
,לא יותר מדי ...היא לא שומעת קולות. חכה
.עוד אחת אחרונה
.תרחיקי אותה קצת ממך .לא, מספיק-
.תרחיקי קצת את המטרייה .לא, תקרבי אותה קצת-
?אולי תחליטו כבר
,תמונה אחרונה ...אחת, שתיים, שלוש
ובזמן שהתמונות ...הודפסו במשאית
הלכנו לפגוש את ונסן שרצה .לקחת אותנו אל פסגת הכפר
אני הבן של הפעמונר .במגדל הפעמונים
,ועכשיו אני הפעמונר החדש .ב-15 השנים האחרונות
,לפני כן .שוחחנו עם אביו
.שימשתי כפעמונר מגיל 14
,הכרתי את דניאל טמיסייה
,הפעמונר הקודם שהפליא בצלצוליו היפים
.ושלימד אותי את נגינת הפעמון
הנחלתי לבן שלי את האהבה הזו .לפעמונים
:לפעמונים יש שמות
,פעמון האזעקה, פעמון הנשים .פעמון העלמות והפעמון הגדול
.קודם כול, ניתן תנופה
,ואחרי זה הם נעים מעצמם ?נכון
אתה לא צריך למשוך כך חזק ?כל הזמן
,אתה תראה .הם מושכים אותי
?באמת ,עכשיו אתה שומע אותי-
אבל עוד מעט .כבר לא תוכל לשמוע אותי
.נתחיל עם "דו" חזק
די מוזר לי לראות את הראש שלי .קטן יותר מכף הרגל
לא ידעתי שהתמונה תהיה .גדולה כל כך
עבדתי בסביבה, די הפריע לי .שאנשים מצלמים אותי כל יום
,אבל היה נחמד לקבל מחמאות :כי כולם אמרו
."איזו תמונה יפה" .אז זה היה נחמד
,אבל אני די ביישנית .אז זה הביך אותי קצת
,חבל .רציתי שתאהבי את זה
זה עדיין מוזר קצת לראות ,את התמונות של עצמך באינטרנט
.באינסטגרם, בכל מקום .זה די מוזר
היא צולמה אינספור פעמים ,במהלך כל חודש אוגוסט
.זה היה יוצא מן הכלל
העסקנו אותה כמלצרית ,בסוף חודש מאי, תחילת יולי
היא הפכה לאדם המפורסם ביותר .בעיירה בוניו
אתה אוהב את התמונה ההיא ?של אמא שלך
.היא יפה מאוד .נכון, אנחנו מסכימים-
...תלחץ !יופי-
?תראה לנו את הסלפי שלך .ואוו, לא רע
!אתם מוכשרים .אני לא מומחה בזה-
,כשתישמע אזעקה
מהרו אל אזור ההתכנסות .הקרוב ביותר
,במצבים חריגים ,ייתכן שתידרשו לעטות מסכת גז
.כפי שינחה אתכם המדריך שלכם
.בצד שמאל, קלוד .הוא איש הקשר שלנו במפעל
ג'ימי הציג אותנו ,בפני אנייס
.כמכר משותף שלנו
ג'ימי הוא המנהל של בית הקולנוע .המקומי, סינמטוגרף
הקולנוע הוא חלק מההיסטוריה ,של האנשים כאן
.בשאטו-אמו-סן-אובאן
והרבה אנשים מהמפעל .הולכים לקולנוע כמובן
,ואנחנו, אנשי הקולנוע .הנה אנחנו במפעל
.נשתמש בקירות
,לא נשתמש בשיפוע .נשתמש בחלק הימני של המעבר
,אפשר בצד ימין או שמאל .ואפשר בשני הצדדים
אפשר לעשות משהו .עם מגדל המים הזה
.משהו שמסתובב
?ובשביל מה כל המלח הזה
הדבר הלבן הזה
.הוא חלומי בעיניי
המלח הוא חומר הגלם שלנו .מאז הקמת האתר קלורייה
בתהליך האלקטרוליזה ,מפרידים את שני מרכיבי המלח
.כלור וסודיום
לאחר מכן משתמשים בהם .להכנת חומצה כלורית
.נראה חלומי כל כך
אני רואה בכל מקום .שלטי אזהרה
לא מסוכן קצת לעבוד ?במפעל הזה
התפקיד שלו זה לפקח על הציוד הזה
כדי להבטיח את בטיחות העובדים .שמייצרים את החומרים
הוא מדבר על צעיר העובדים .במפעל. שמו אמורי
.עניין אותי לעסוק בזה
,ללמוד איך מפעל מתפקד .להבין את הסיכונים הכימיים
.אני אחראי למניעת תאונות
.זה נפלא לעסוק במקצוע מועיל
?במפעל יש לכם פעילויות פנאי .אתה משחק כדורגל? -לא
.אני משחק טניס שולחן
?אתה שחקן טניס שולחן .כן-
?אתה טוב בזה .אני מסתדר-
!תראה .הוא לא מפספס כלום-
רגע, אני אנסה לשחק .נגד אמורי
!זה הוא שמשחק עכשיו
לצורך הדבקת התמונות ,במעבר
נכנס את העובדים .מכל המחלקות במפעל
לכל אחד במפעל .יש שעות עבודה שונות
כינסנו את הקבוצה הראשונה .בבוקר
כל אחד יכול לצלם .תצלום כיתתי
אנחנו צריכים שתעזרו לנו .להפוך את התמונה לייחודית
!בעירום, בדיוק .רעיונות כאלו
אבל הם לא רוצים .להתפשט
,הם לא רוצים להתפשט ,אבל אחד הציע
והוא משכנע כעת .את חברי הצוות שלו
אני מציעה שתמקמו ,את כפות הידיים ליד הפנים
זה ממש יפה כשכפות הידיים .פתוחות במקצת
.כן, זה יפה
,תסתכלו אליי !אחת, שתיים, שלוש, מעולה
ועכשיו להרים כולם ,ידיים באוויר לכיוון ההוא
זהירות על הראשים .של אחרים
,להסתכל כולם
!מעולה
,אחרי חילופי המשמרת .צילמנו קבוצה נוספת אחרי הצהריים
תטו את הידיים והגוף שלכם .לכיוון הזה. זה הרעיון
.כולם ביחד, לשם
.מעולה !אחת, שתיים, שלוש, בום
.תודה לכולם, לעבודה עכשיו
.אני אוהב את התמונה הזו .הידיים באוויר-
,הידיים פונות לכיוון אחד כך שנוכל לשים
את הקבוצות האחרות .בכיוון השני
נחמד שקבוצה אחת מרימה ,ידיים לכיוון אחד
.וקבוצה אחרת לכיוון השני
.כאילו הם רוצים להתאחד
.לא, זו בקצה .צריך שזו תיגע שם בקיר
.לא, אני לא כאן ?לא היית בקבוצה הזו-
.נראה כשתתחילו להדביק
את יכולה לראות .את הרצועה הראשונה
.אנחנו מדביקים אותה .הרצועה הראשונה-
.קלוד מופיע בתמונה
,לא הייתי בטוח שזה יצא טוב ,עם הקיר המחוספס
.אבל זה יפה מאוד
?איפה את מופיעה כאן .אני חושבת שאני כאן-
את יכולה לעמוד .ממש מתחת לעצמך
?כאן, יופי! -זה בסדר עכשיו .זה מצוין-
חבל שחסרים עובדים .של המפעל
,הרעיון הוא להיות קבוצה ,לערבב את כל המחלקות
,כל העובדים מהמשמרות השונות ,ההנהלה
כי אני רואה פה .כמה אנשים מההנהלה
זה מראה שאנחנו יכולים .להסתדר יחד לפעמים
תראי לנו. -תעמדי מול .התמונה שלך. איפה את? -כאן
.שיתוף פעולה מוצלח
,אבל רציתי לשאול אתכם ?איך נפגשתם
.באתר היכרויות. מיטיק !נו, באמת-
זו בדיחה, אני לא אוהבת .את הבדיחה הזו
,כי אני לא מיסטית בכלל .אני עם רגליים על הקרקע
.זה מפתיע
,אבל אמנות נועדה גם להפתיע .נכון? -נכון
.טוב, יום נעים, להתראות
,כל פרצוף מספר סיפור ...ובאותו יום
,זה יום העבודה האחרון שלי .אני יוצא לפנסיה מוקדמת
.היום? -היום
?זה היום האחרון שלך במפעל .זה היום האחרון שלי-
אני מרגיש כאילו הגעתי ,לקצה צוק
ושהערב אני עומד לקפוץ ממנו .אל תוך הלא נודע
אני הולך לגלות .הרבה דברים
,זה יהיה שונה לגמרי .חיים אחרים
פתאום אני הולך למצוא .את עצמי בבית
ומחר, מה אתה מתכוון ?לעשות
אני חושב שאישן .מחר בבוקר
,אז מחר בבוקר אתה תישן ?אבל מחרתיים
זו הפעם הראשונה ,שאני יוצא לפנסיה
.אני צועד אל עבר הלא-נודע
עכשיו אנחנו מתמקדים .במגדל המים
והיכן שיש מים .יש גם דגים
?זה הראש, את רואה .כך
?איפה דג משה רבנו הגדול .הוא כבר מודבק שם-
שם במנוף, המדביקים מתכוננים .לסיבוב של 180 מעלות
?טוב, את באה .אתה יודע שקשה לי במדרגות-
,אל תתמהמהי .המראה יפה מלמעלה
.תסתכל גם בשבילי
.עשיתי ספורט בשביל כל השבוע
.לא רע ?איך זה נראה מכאן
.זה יפה .הדגים שמחים עכשיו
.הם חיים חיי פאר
את נזכרת איפה דגנו ?את הדגים האלה
.אני לא יודעת
?צריך כך .תורידי מעט את המכשיר-
.אל תכווני אותו למטה .טוב, עכשיו
.תבדקי את מיקוד המצלמה
.הנה .יופי, קדימה-
.מעולה
.אבל אני לא רואה. זה לא שחור .כי הנחת יד על הכוונת-
.אני רואה רק את הבטן שלו
.למטה יותר
.אני לא בטוחה מה יש לי פה
.יש לו סנפיר יפה .סנפיר קטן של אלופים-
.למטה יותר .הנה, מעולה
?התמונה הייתה ממוקדת
.כן
.בשביל הכיף !ועוד איזה כיף-
אני רוצה לראות .את זה תלוי
.אני אוסיף את זה .לא, זה יפה כך-
,שימי את זה, אני אקח את זה כך .כפי שזה בא
...אני חושבת שזה !זה מחליק
,זה די דוחה .בצורה מקסימה
.זה מה שרציתי, דג כריש
.זה השיא
.אוי, נורא
.הוצאנו את הלחיים והכול !אבל יש לו עיניים עדיין-
,הרשית לי לבוא .אז אני מצלם
,גברת ורדה .תסתכלי שמאלה ככל האפשר
.הנה, אני נוגע בעין שלך
.אל תזוזי, אני מזריק .עכשיו
?זה בסדר
?פחדת
.לא, לא פחדתי .אבל אני אגיד לך למה
אני חושבת כל הזמן ,על הסרט הזה של בוניואל
."הכלב האנדלוסי" .כן, עם סכין הגילוח הגדול-
יש עין .ואז עוברת מתחתיה סכין
.אז הזריקה היא לא סיפור גדול .רק זריקה
?את לא רוצה לשבת קצת
.יש לי מחלה בעיניים
,אני צריכה לעבור זריקות .מעקבים ובדיקות
?איך בודקים אותך .נותנים לי לקרוא אותיות-
?זה נראה בסדר, אנייס
זה טוב כי למטה ,זה מטושטש
אבל זה לא טוב, כי צריך .שהאותיות ינועו קצת
,איך הן ינועו? -למעלה ולמטה .ממש קצת. -למעלה ולמטה, טוב
?תגיד להם .אני אגיד להם-
תנועה קטנה !למעלה ולמטה
,עכשיו אני שמחה .זה מה שאני רואה
.את רואה מטושטש ואת שמחה
ואתה רואה הכול חשוך .ואתה שמח
הכול תלוי איך רואים .את הדברים
.ממרחק מסוים .או מלמעלה-
,עשינו סיבוב .והנה אנחנו בפירו
.'פירו-פלאז
.כפר בנוי למחצה ונטוש
.כפר שהפך לכפר רפאים
...טוב
.שלום. -שלום .שלום לכולם. -זה מופלא-
חשבנו שהמקום הזה ,שומם לגמרי
.ופתאום הוא התמלא .תודה שבאתם
.אני מדברת רק עם הילדים .כן, כי הם בגובה שלך-
,אנחנו מנסים להחיות
לאכלס או לאכלס מחדש מקום .או חיים שנעלמו במקצת
,בעזרת פרצופים ,ועם מעט אנרגיה לפחות
.אפילו שזה רק ליום אחד .בואו ננסה
זו מעין חגיגת דיוקנים .בשילוב עם פיקניק
.אז הבאנו משאית צילום ענקית
.ונשמח לצלם אתכם
זה יהיה יפה אם תגזרו את תמונות הפנים שלכם
ותדביקו אותן .זו ליד זו
.שלוש, שתיים, אחת
.אני צריך מברשת שם
.מתגבשת קבוצה .אחרים מתמקמים
נהגתי לבוא לכאן .בילדותי
ראיתי את הבתים מתפרקים .במשך הזמן
.זה לעולם לא נגמר .מוזר
,הם הגיעו: שכנים, סקרנים ,תושבי פירו-פלאז' וכפרי האזור
.עוברי אורח
.פנטזיונרית
צלם
.ודוור .שלום. -שלום-
?יש לך מכתב בשבילי .כן-
.תודה. -שלום .יום נעים-
הדוור ממלא תפקיד חשוב .בכפר
.אני על תקן המקשר
,לא מזמן ,שם בהמשך הדרך
הבאתי לגברת פורנייה .את הלחם שלה מדי יום
,הבאתי לה מכל גז .הבאתי לה בשר מהקצב
,אנחנו מכירים זמן רב .אני חושבת ש-20 שנה
.כן, בהחלט
,יום אחד עשית לי הפתעה .הבאת לי את זה
,היית צייר .ואני לא ידעתי
זה היה תענוג בשבילי .לתת לך את זה
?מה זה מייצג לדעתך
?אולי אותך
.אישה קטנה ודוור גדול .נכון-
.תיזהרו משערות חתול
.יש לי פרצוף מכוער .לא נכון-
נהגתי פעם לרכוב ,על אופניים בשדות
מילאתי את התיק שלי במלונים ובעגבניות
.כשחילקתי מכתבים ?למה-
.החקלאים היו נדיבים !כן, מלונים ועגבניות
היה לי תיק מעור .תלוי על האופניים
,הם שמעו אותי מגיע .כי היה לי רדיו על הכידון
,זו גלריית דיוקנים .תחת כיפת השמים
.קוראים לי פוני, וזה שם הבמה שלי .אני בן 75
,אהיה בן 76 בשנה הבאה .בחודש אפריל
,אני לא מקבל קצבת פנסיה גבוהה .אבל אני מסתדר
מה גם שזקנים .אוכלים פחות
,כבר לא אוכלים בבוקר .בצהריים ובערב
,אוכלים כשרעבים .בכל מקרה ככה אני
איך יצאת לפנסיה ?אם מעולם לא עבדת
...אני מקבל את הפנסיה ההיא ?מקסימום, איך זה נקרא
?מקסימום, לא .או מינימום, לא יודע
קצבה שמשלמים .למישהו שלא עבד
.אני חושבת שזה מינימום .נכון-
.תורך
!בהצלחה
!נסיעה טובה !שלוש, שתיים, אחת-
!וואו, תמונה יפה !אתה חתיך מאוד-
.לפחות זה רב הבעה !אתה חתיך מאוד-
פוני הזמין אותנו ,לבקר בבית שלו
.שבו הוא גאה מאוד
?נחמד כאן, נכון
אני יכול להתעסק כאן ,בענייניי ברוגע
.אני בכוכב משלי
אנשים זרקו הרבה פקקים .ואני אספתי אותם
,אני יוצר מהם דברים .אפשר ליצור הכול מהכול
.צריך פשוט שיהיה רעיון
פוני סיפר לנו שהוא שיבץ .פקקים 1,300
.ויש שעון מטוטלת שעובד
.נולדתי בצלו של כוכב
אמי הלבנה העניקה לי ,את קרירותה
ואבי השמש ,העניק לי מחומו
.ואת היקום כדי לחיות בו
?אתה קולט .זה מקום גדול בחיי
.פגשנו אמן שאוהב מילים
,תמיד אחרי כל פגישה
אני מרגישה שזו בשבילי .הפעם האחרונה
,הפעם האחרונה .את ממשיכה לומר את זה
אבל אנחנו מתאוששים .כמו חתולים
חתול שיושב על עץ .מחכים אותנו
את משחקת .את הסבתא החכמה
ואתה משחק .את האיש הצעיר הנמרץ
.מוטב שתביטי בכבשים ותלמדי
:אני נאלצת לקבוע
טלאים רוקדים ריקוד .בקצה המעגל
.צלצל בפעמון שלי"
"צלצל בפעמון שלי"
,תראי, אנייס .בעל חיים שאוכל מעץ
.אלו הן עזים
?עזים ללא קרניים ?יש דבר כזה
.נבדוק את העניין ?אתה בא
.הנה העזים
.יש כאן 240 עזים יצרניות
בשיא העונה אנחנו מייצרים .כ-800 גבינות ביום
?למה אין להן קרניים
כשהן קטנות, אנחנו שורפים להן .את הקרניים
.לא עשו את זה פעם
?זה מכאיב להן
.לא, זה נמשך 20 שניות ?ולמה עושים את זה-
,מכיוון שכשיש להן קרניים ,הן מתקוטטות
הן שוברות זו לזו .רגליים או צלעות
עז היא בעל חיים .שאוהב לשלוט
.הן מתחרות על שליטה .הן תמיד במאבק זו עם זו
מכל מקום, הן נראות ממושמעות .וצייתניות מאוד בזמן החליבה
הן הולכות היישר .אל מכונות החליבה
הן אוהבות לשחק ולקפוץ .על גזעי עצים
.זה מגרש המשחקים שלהן .הן חופשיות לבוא וללכת
,ועמוד לרשותן שטח עצום .רק בשבילן
יש פה עדר אחד .שבו לעזים יש קרניים
מבחינתי, עז בעלת קרניים .צריכה לשמור על קרניה
.אני לא מתכוונת לגדוע אותן
...זה נראה לי
,אני לא מוצאת הסבר הגיוני
אלא אם כן מתייחסים לעזים ,כמוצר שחייב להניב רווח מסוים
ואז מסירים את כל הגורמים שעלולים לפגוע ברווחיות הזו
.וגודעים להן את הקרניים .שורפים להן אותן וזהו
אבל אם אתה רוצה לעשות זאת ,בדרך שמכבדת בעלי חיים
עליך להשאיר את הקרניים .בשלמותן
,אם יש להן קרניים .הן שומרות עליהן
.ברור שהן מתקוטטות
גם בני אדם ...מתקוטטים, אז
אני חושבת שהעזים .מסתובבות בכביש
.סלחו לי
אני יודעת מה זה אומר .כשהרכב צופר
.חזרנו לשם ביום למחרת
אני אוהב את האישה הזו .הנאמנה לעקרונותיה
,רצינו לדעת יותר עליה
.וגם על הסוסה הזו
?פאנפאן .פאנפאן שומרת על העזים-
,אם קורה משהו עם העזים ,או קבוצה אחת מתרחקת
היא מתחילה לצהול .כאות אזהרה
היא חביבה במיוחד .עם המבקרים
איתי ועם הבת שלי .היא קצת אדישה
.עכשיו היא מתחממת
?כמה עובדים יש פה .אנחנו שניים כאן-
אני מטפלת במרבית .תוצרת החלב
אני משתמשת בשיטות מסורתיות .ללא חומרים משמרים
,הוא מטפל בעזים .לוקח אותן למרעה וחולב אותן
?כמה עזים .עזים 60-
?ואין לכם מכונות חליבה
,היו לנו פעם מכונות .מכניות וחשמליות
אבל הרעש הזה מהמכונות
ועול עבודות הניקיון סביב המכונות
הביאו אותנו למסקנה .שזה לא משתלם
לאחר מכן התחלנו לחוות .שלווה של ממש
,אנייס אוהבת חתולים ועזים
אז חשבתי שזה ימצא חן בעיניה .אם אדביק עז גדולה עם קרניים
זו הייתה הפתעה נחמדה לראות .את העז לאחר שהושלמה
זה נחמד, אבל למה דווקא ?העז הזו
,בשביל הכיף .ובגלל עוד סיבות
.זה נחמד
.תן לי להסביר לך ?מה-
ג'יי-אר ואני חוקרים .את העניין. -בסדר
מאחר שהחקלאים רוצים עדרים ,של עזים ללא קרניים
.הם גודעים להן אותן
,לא ידעתי את זה עד עכשיו .העניין עם הקרניים
ומרבית האנשים שיראו את התמונה .לא שמעו על זה
.אני אספר להם
שוב, זו אותה בעיה ידועה .בעולם שלנו
כל הזמן רוצים לייצר .עוד ועוד
בגלל זה הם גודעים לעזים ?את הקרניים
,עזים נועדו להיות בעלות קרניים .לא חסרות קרניים
אני חושב שמוטב לשמור ,על הקרניים
,ואם אין ברירה ,לשים כדורי גומי בקצות הקרניים
.כמו שעושים לשוורים
.זה יכול להיות משעשע .או אף של ליצן מגומי. זה יהיה חמוד
ונוסף על כך, אפשר לשים להן כדור אדום או כדור לבן
,כדי להבחין ביניהן. סגול, צבעוני .מפוספס, מה שמתחשק
.אתה צודק, אני אוהב את הרעיון .יצירתי מאוד
.אנחנו שמחים שפגשנו אותך .שמחתי גם כן לפגוש אתכם-
.המאבק שלך נפלא, גברת .המשיכי כך
.ואני אשמור על העז שלכם ?טוב
.אני והשמים .להתראות. ערב טוב
.רצינו תמונות מזכרת רגילות
זה ייראה מקסים .על צלחות חרסינה קטנות
.צלחות קינוח
.תורי לצלם תמונה שלך
אבל אתה מרכיב .את המשקפיים הארורים האלה
.זה משדר חוסר ידידותיות
כאילו אתה עוטה על עצמך .מסך שחור שמפריד בינינו
!בואי, אנייס .נמאס לי, די! -מספיק-
אולי תפסיקי לקשקש לי ?על המשקפיים האלה
?לקשקש !כמה חצוף
,אנחנו מנסים לעבוד .ואת מציקה לי עם זה
.די, תעברי לנושא אחר
.לך לטייל
הוא קטע את חוט המחשבה שלי
שקישר בין עזים .לתמונות מילדותי
.זה היה בנורמנדי .עז לבנה קפצה מצוק
והיא שימשה השראה לתמונה הזו שבה מופיעים
,גבר עירום שמתבונן בים .ילד ועז
זה היה בשנת 1954 .בסנט-אובאן, בחוף הים
,חוף שהכרתי היטב .כי נהגתי לטייל באזור זה
,אני אוהב את רצועת החוף הזה .עם חופיה השוממים
פעם, בזמן שרכבתי על אופנוע ,מסנט-אובאן לסן-מרגריט
גיליתי את הבונקר הזה ,שנפל מהצוק אל לב החוף
.ושנותר כך במקומו
זה היה מבצר שהגרמנים בנו על הצוק
.כדי להגן על רצועת החוף
תהיתי: מה אוכל ?להדביק עליו
,זו שאלה שתמיד מעסיקה אותי
אבל הפעם ,זו משימה שקרובה ללבי
.ואנייס חייבת לקחת בה חלק
,שלב 1: כמו בכל משימת הדבקה ,אנייס
:אנחנו בודקים את המקום ,איך להביא את הציוד
,את הסולמות או הפיגומים .ואטיין לוקח מידות
.צריך גם ללמוד על הגאויות
הבוקר בדקתי .את מפלס המים בזמן גאות
המים הגיעו לגובה .של כ-2.6 מטר מהקרקע
?המים מגיעים לשם
?באיזו שעה בבוקר? 11:30 .11:30-
,ביום שבו נגיע
נצטרך לדעת כמה זמן עומד ,ברשותנו כדי להדביק בזמן גאות
.ואיזו תמונה אנחנו נדביק
אולי אפשר להדביק את זה ?על הבונקר
.זה לא ייראה טוב
אי אפשר שהגבר והעז יופיעו בתמונה
...ובו-זמנית לשמור על
?יש עוד אפשרויות
תראי לנו את התמונות .שצילמת בזמנו
,זאת למשל .מציגה משהו אחר, חורבות
.את הפשטת את כולם .כי זה יפה-
,זו גישה של צייר ...גישה אמנותית, זה לא
פשוט תודי שאת אוהבת .להפשיט גברים
בוודאי, גבר עירום ,זה דבר יפה
.וגם אישה עירומה
אלו הבחורים שאיתם .הייתי שם
.פוג'י אליה וגי בורדאן .הפרדתי את גי. גי לבדו שם
,אפשר לנסות, אבל בכנות
זה לא יעבוד מבחינה חזותית .על הבונקר
אז נחפש ,משהו אחר לבונקר
ונדביק למשל את גי על קיר עם חורים
.או על חורבה
חורבה על חורבה ?זה יהיה רעיון מוצלח
כן, זו בעצם תמונה .בתוך תמונה
ואפשר לנסות להדביק על בית .בתהליך בנייה, עם חורים
גיום, אתה בעד הרעיון של הדבקה ?על מבנה בטון עם חורים
ולמה לא? זה פשוט .בתהליך בנייה
.נכון, זה יכול להיות מוצלח
.גיום, בוא !אטיין, בואו כולכם
,אנייס, את בנורמנדי
באחד האזורים ,העתיקים ביותר בצרפת
ובחרת בבית !המכוער ביותר בסביבה
.זה לא מכוער כהתחלה
.בואו ניכנס בפנים ונראה
אני רק אומרת שאנחנו מחפשים תמיד
.קירות ישנים יפים .אני מסכים-
למה שלא ננסה מבני בטון מכוערים
?בתהליך בנייה
.אתם עושים מזה צחוק
אני מנסה להציע לכם .קירות עם חורים
אז המנהל האמנותי ,של ג'יי-אר
,ואתה, האחראי להדבקות
אתם לא מסכימים ?להדביק את זה
ואת תרצי שזה יהיה ?בגודל של החלון או גדול יותר
כי אנחנו אוהבים תמיד להדביק
.תמונות גדולות יותר של אנשים .צריך שזה יהיה בגודל של אדם-
אני מודה שאולי זה ,לא רעיון טוב
אבל מה שחשוב בשבילי .באזור הזה, זה גי בורדאן
למה את רוצה לחזור ?לבית של גי בורדאן
,כי חשוב לזכור את המתים
אבל יש מקומות שקל יותר .לעורר את זכרם
,הוא הפך לצלם ידוע מאוד ,אבל כשהכרתי אותו
הוא היה בחור צעיר ,מלה-שאפל-סור-דון
.שגר עם סבתו
עבדת איתו או לא? -לא עבדתי .איתו, התראינו הרבה, דיברנו
,וצילמנו יחד פעם אחת ,עם פולי אליה
,עם מצלמות המפוח הגדולות .בעלות נגטיבים בגודל 18 על 24
גי שימש לעתים קרובות .כדוגמן בשבילי
הוא היה דוגמן טוב כי הוא הבין .מה שרציתי לעשות
,צילמתי עוד תמונה שלו, כאן .ליד בקתת החוף הזו
אני אשמח לראות .את התמונה הזו
אני מרגישה כאילו .זה היה אתמול
.צילמתי את זה מכאן
אני זוכרת את הרגע .שבו מיקמתי את המצלמה
הסתכלתי על גי ולאחר מכן לחצתי על כפתור המצלמה
.כדי לצלם את התמונה הזו
אולי אני זוכרת טוב יותר ,תמונות שלו שצילמתי
.מאשר אותו עצמו .יש רוח
.חכי לי. -לא, אני הולכת .יש יותר מדי רוח
ולמה שלא נדביק ?את התמונה הזו על הבונקר
.זה ימצא חן בעיניי ?אתה תדביק אותה, כפי שהיא
זה יהיה נחמד להדביק אותה .בשיפוע קל
הים היה עדיין רחוק .כשהתחלנו להדביק
,בזמן שג'יי-אר עמד על סולם
זכיתי לביקור .של ראש עיריית סן-מרגריט
.אני לא יודעת מתי זה נפל
אני הגעתי לכאן .לפני שזה נפל
.הפלנו את זה בשנת 1995 .אה, טוב-
הפלנו את זה במכוון .כי חלק מזה היה תלוי באוויר
וראש העיר דאז .חשש שזה ייפול בעצמו
מצחיק שהחליטו .לדחוף צוק כזה
כן, אני חושב שזה מקסים איך שהצוק הזה
,ניצב על החוף כאן .כמו יצירת אמנות. -כן
,לא מזמן נפל עגל שאך נולד .ממש מאחורה
הוא רק נולד ולא היה מודע .לסכנות, אז הוא נפל
לא יכולתי לדמיין .משהו טוב יותר בשביל גי
.הנה הוא, כמו ילד בעריסה
.הוא נח על משכבו בשלום
.למחרת בבוקר הלכנו לראות
.הגאות שטפה את התמונה
,אני רגיל לתמונות ארעיות .אבל הים פועל מהר
הים אומר תמיד ,את המילה האחרונה
.וכך גם הרוח והחול
,התמונה נעלמה .ואנחנו ניעלם גם כן
,הסרט לא יסתיים
ואני לא אצליח להעלים .את המשקפיים של ג'יי-אר
שמעתי על בית הקברות הקטן הזה .שבו קבור קרטייה-ברבסון
.רציתי שנלך לשם יחד
.הנה הם
,זה הנרי וזה מרטין פרנק .שהיה גם כן צלם טוב
,קודם כול בשביל הנרי
.ובשביל מרטין ,אתה רואה
הרבה אנשים הגיעו .למקום הנידח הזה
אני זוכר בבירור את התמונה .של האיש שקופץ מעל שלולית
,איזה מבט היה לו .מבט חטוף
אנשים קישרו תמיד את הרגע המכונן
.עם קרטייה ברסון
ונראה שהוא לא אהב .את הביטוי הזה
הוא אמר פעם שהוא לא רוצה .שישתמשו בביטוי זה
אני חושבת שזה אחד מבתי הקברות .הקטנים ביותר שראיתי מימיי
?כמה קבורים פה .עשרה אנשים. -כן, אפילו לא
.זה מוחבא היטב
הייתה לנו משימה ללכת .לקבר של קרטייה-ברסון
.ואכן עשינו זאת
הבאתי את המצלמה שלי .ואפילו לא צילמתי
?צילמת תמונה .כן, צילמתי תמונה קטנה-
אני רוצה לצלם .לפני שנלך מכאן
המוות מפחיד אותך ?או שבכלל לא
.אני לא חושבת .אני מהרהרת על כך הרבה
.אני לא חושבת שאני מפחדת
.אבל זה יקרה בסוף .אני כבר רוצה להיות שם
?למה .כי אז הכול יסתיים-
.ערב טוב
מדהים אותי שאתה תמיד ,חובש כובע ומרכיב משקפיים
,אז אני כפי שאני .ואתה בתחפושת שלך
.המראה שבחרת לעצמך .כן-
גם התספורת שלך .היא כמו תחפושת
?למה בחרת שני צבעים ,כי אני אוהבת את הצבע-
אני לא רוצה שיער לבן ,כמו הכלב החמוד הזה
.שכולו לבן
,אתה כולך לבן .כלב
.אנחנו סוטים מהנושא .לא נורא-
?מה הנושא בעצם .זו הבעיה האמיתית. -נכון
אתה אכפתי מאוד .כלפי אנשים קשישים. -נכון
?מאיפה זה בא
זה נובע מכך שהייתי ,מוקף תמיד בקשישים
.גדלתי עם קשישים ?עם סבא וסבתא-
כן, הסבתות שלי .גרו בבית שלי
וטיפלתי בקשישה אחרת .שגרה ממולי
,הן היו אמורות לטפל בי אבל בסופו של דבר
.אני טיפלתי בהן
?יש לך עדיין סבתא .כן, אחת-
.מלאו לה מאה שנים השנה
נחמד, אני יכולה .לפגוש אותה? -כן
.סבתא, זו אנייס .שלום, גברת-
,מאז שאני מכירה אותו ?אני רוצה להכיר אותך. -באמת
.כן, סבתות זה דבר חשוב
.הוא מספר לי הרבה עלייך ?באמת-
.אז באתי לפגוש אותך באופן אישי .תודה-
,כשהוא בא לבקר אותך ?הוא מגיע עם המשקפיים השחורים
?את מקבלת אותו כך .עם הכובע שלו? -עם הכובע שלו
אתה לא מוריד את הכובע שלך ?בפני סבתך, ולא את המשקפיים
.כך הוא, הנכד שלי
תגידי לי, קראת לו בכינוי חיבה ?כשהוא היה ילד
.אני לא זוכרת
.מתוק שלי. -זה נחמד .אבל זה משהו כללי
?לא היה לו כינוי אישי משלו .האיש הקטן שלי-
.האיש הקטן שלי .זה חמוד-
.היא לא תספר יותר מזה .לכל אחד סודות משלו
משקפיים שחורים .בטח עוברים בתורשה
!הס, מהר והופ !לנמל לה-האבר
הצלחתי להביא אותך לכאן .בסופו של דבר
.לא הכרתי את לה-האבר .חוץ משיר אחד
,בימי המלחמה .למדנו שירים ישנים
הייתי בת 13 .וניגנתי בחובבנות בגיטרה
.הן הגיעו לנמל לה-האבר" ,שלוש אוניות גדושות בחיטה
,תפוחים ואגסים" ,צנונים וכרובים
תאנים ותותים" .וענבים מתוקים
שלוש נשים" .הגיעו להתמקח
מלח חביב, כמה עולה" ?החיטה שלך
,עלו לסיפון, גבירותיי" .ותעיפו מבט
,תפוחים ואגסים" ,צנונים וכרובים
תאנים ותותים" "וענבים מתוקים
רציתי להביא אותך לכאן
,כי עם הבחורים האלו ,כריסטוף, דני ודוד
,ביליתי זמן רב .ועם עוד רבים אחרים
כאן הדבקנו עיניים .על אונייה
כל הבחורים כאן .נרתמו למשימה הזו
למה עשיתם את זה ?בשביל ג'יי-אר
,בזכות העיניים היפות שלו .שלא רואים אותן. -נכון
היא רוצה להוריד לי .את המשקפיים
לא אמרת שהתוכנית שלנו ?מתמקדת בכפרים
נכון, היה לי קצת קשה .למכור את המכולות
.כי לה-האבר זה לא כפר
הוא ניסה לשכנע אותי .שהמזחים הם כמו כפר
?זה לא נכון .זה נכון-
זה נכון, ומה גם ,שאנחנו מחוץ לעיר
.אנחנו בכפר
ואחר כך כשסיפרתי לה ,שיש כאן רק גברים
.היא אהבה את הרעיון
.תהיתי איפה הנשים ?איפה הנשים-
הוא אמר לי שאצטרך .למצוא אותן בעצמי
,אז ביקשתי מהנשים שלכן ,כי הרי אתם נשואים
.לפגוש אותי
,שלוש נשים, בלונדיניות .לבושות בשחור
אתן יודעות למה ביקשתי מכן ?לבוא
אתן שלושתכן נשים ,של עובדי נמל
מדברים כל הזמן על האיגוד החזק ,של עובדי הנמל
.לא מדברים ממש על הנשים שלהם
וחשבתי שהפעם אתן לכן .את רשות הדיבור
?מורגן
אני אחראית ללוח הזמנים ,בחברת הסעות
ובעלי הוא מנהל צי .במסוף של הנמל
?נטלי ,אני מדריכת ספרים במספרה-
ובעלי אחראי .להכשרת עובדי הנמל
?וסופי
.אני נהגת משאית משא .נהגת משאית? -כן-
יש לך רישיון לנהיגת .רכב משא כבד? -כן
כמה נשים נוהגות ?במשאיות משא
,בחברה שלי אני היחידה .מתוך 80 נהגים
זה בדרך כלל .היחס בין גברים ונשים
.נכון
מה משקל המשאיות ?שבהן את נוהגת
הכבדות ביותר .שוקלות 45 טונות
,כשפגשנו את כריסטוף ,דני ודוד
הם סיפרו לנו על המקצוע .ועל השביתות
?מה דעתכן בעניין
מרגיז אותי לשמוע ,עליהם ביקורת
כי אני אוהבת ,את העובדים האלו
אני אוהבת .את האחווה ביניהם
,אני תומכת בעובדי הנמל .כל הזמן
זה נכון שאני ניצבת מאחורי ,כריסטוף כל הזמן
ואני חושבת שיש להם .מקצוע יפה
אבל למה את אומרת ?"מאחוריו" ולא "לצדו"
.לא, אני תמיד ניצבת לצדו
סופי? -הם חייבים ,לעמוד על שלהם
להילחם כדי לשמור על הזכויות ,שהשיגו הוריהם, אבותיהם
.שיצאו לשביתה בעבר .אז אני תומכת בהם
והמקצוע הזה עובר .במשפחה? -כן
?אצל כולכן .כן-
אז אנחנו מתכננים לצלם ...את שלושתכן
ולהדביק את התמונות .על המכולות הגדולות
.בשמחה, אנייס
תמונות של פנים ,זה יפה
אבל בעיניי זה יפה גם .לראות תמונה של אישה עומדת
עכשיו אתן יכולות להסיר .את האפוד שלכן
עובדי המלתחה .ייקחו את זה בשבילכן
.תורידי מעט את הראש .כן, הנה
,תביטי .עיניים פקוחות
.שימי צעיף, זה מקסים
תחזיקי אותו .כך שאוכל לראות
,יופי .הרגליים עומדות מושלם
.תסתכלי אליי
אני אוהבת .את העיניים הצוחקות שלך
.תחייכי רק עם העיניים
הרעיון הוא שתהיו ,כמו שלושה פסלים
.שלושה טוטמים
כאילו נכנסות לעולם של גברים .ומשתקעות
,מקום של כבוד .בפעם הראשונה
.אנחנו עולים
את זוכרת את הפעם האחרונה ?שעלינו במעלית
,זה היה במוזיאון הלובר .לקחנו על עצמנו אתגר
רצינו לצחוק על הרעיון .של הבמאי גודאר
הוא הריץ שלושה מהשחקנים שלו במהירות שיא
באולם הגדול של המוזיאון .כדי לשבור שיא בצליחת המוזיאון
,ראיתי את הסרט הזה .חבורה נפרדת", בשחור-לבן"
את בת מזל שאת מכירה .מקרוב את גודאר
,אני כבר לא יכולה לרוץ .אבל אתה היית שם
,בליני
...דל סרטו
!זה יפה
.לורנצו קוסטה
.גירלנדיו
.בוטיצ'לי
.רפאל
!כאן
.ארצ'ימבולדו
.קיץ, אביב
,שלוש נשים טוטמיות .אבל גם נועזות
מוכנות להתמקם .בתוך הלב שלהן
,כמה נחמד כאן .יש כאן תחושת חופש
אני שמחה להיות כאן .למעלה
,רגוע כאן .והכול גדול
.אני לא אוהבת להיות לבד .אני לא אוהבת להיות למעלה
,אז עם כל זה יחד .לא נוח לי
.אני מרגישה שאני שולטת כאן .זה נחמד, אני אוהבת את זה
.אני מרגישה גדולה וחזקה
אני חושב שזה ימשוך .סקרנים
עובדי הנמל מדברים ,על זה
.תוהים מי הנשים האלה
אז הסברנו שאלה ,הנשים שלנו
.וסיפרנו להם על המשימה
אני חושב שזה .מעבר לגאווה
.כולם לקחו בזה חלק
אז אנחנו מתקדמים הלאה .מעבר לכל הקלישאות
,הן כלואות .אבל לא לזמן רב
אני לא רואה אותן טוב ,כי הן רחוקות מאוד
אבל אני רואה שהן .עושות תנועות של ציפורים
נצלם מקרוב את העיניים האלה
.שמתקשות לראות מרחוק
?איפה היינו .אני חושב שזה בסדר
.תני לי לצלם
.תסתכלי, הנה, יופי
.הקמטים יפהפיים .יש לך שרירים בקמטים
!מה, באמת
,הסכמתי לעשות את זה .אני אזרום עם זה
,צילמנו את העיניים שלך .את כפות הידיים
אולי נצלם גם .את הרגליים שלך
.יש לך רגליים יפות
.תצלם גם את כפות הרגליים
?איך כפות הרגליים .אני לא רואה אותן
אף פעם לא נתפסתי ,במלכודת ארנבים
.אבל עכשיו זה די דומה
.תרימי את הרגל הזו
תקרבי את כף הרגל הזו .אליי, הנה
ואת כף הרגל הזו .תורידי מעט
.הנה, יפה מאוד
הרעיון שאתה מכוון את כפות הרגליים שלי
.מוצא חן בעיניי
.תכווצי אותן עכשיו .טוב
נראה כמו לב .מקומט מעט
כמו תפוחי האדמה ,שצילמתי
צעירים ואחר כך .זקנים
תנחשי מה אני הולך לעשות ?עם החלקים הקטנים האלה שלך
?הן שלך .יפה מאוד
.אני לא יודעת
?ושל מי היה הרעיון .שלו, לא שלי-
אני לא גאה ,בכפות הרגליים שלי
.הן קטנות מדי, לדעתי .נכון שהן נראות קטנות-
,אני סקרן לדעת
למה להדביק תמונה של אצבעות ?כפות הרגליים על קרונות משא
.הרעיון הוא כוח הדמיון
אני וג'יי-אר לקחנו לעצמנו את החופש לדמיין דברים
ולשאול אנשים אם אנחנו יכולים
לבטא את הדמיון שלנו .בשטח שלהם
הרעיון שלנו היה תמיד ,להיות עם אנשים שעובדים
.ולכן עשינו תמונות קבוצתיות
אז אנחנו רוצים לחלוק איתכם ,את התמונות הקבוצתיות
ובו-זמנית לבטא .את הרעיונות המשונים שלנו
,אנחנו נהנים מזה .ומקווים שגם אתם
,הופתעתי מהמקוריות .זו חוויה אחרת
כפות הרגליים שלך .והעיניים שלך מספרות סיפור
הרכבת הזו תגיע למקומות .שאת לא תגיעי אליהם לעולם
,תודה לך, ג'יי-אר .על המסע הנפלא
אני רוצה להציע לך .עוד מסע
.עצום עיניים
.יש לי משהו בשבילך ?מה זה-
רגע, צריך להוריד .את הווילון
.תסתכל
?איך זה עובד .ככה, בעמידה-
?מה הסיסמה .שתיים, שלוש, ארבע, חמש-
.סיסמה מאובטחת להפליא
.קדימה, שלח
.הנה
?למה את מראה לי את גודאר .אתה יודע למה-
?לשם אנחנו נוסעים
...אנייס
?אתה לא מתרגש .כן, אני מתרגש-
ביימתי סרט קצר עם ז'אן-לוק דוגאר
.ואנה קארינה בשנת 1961
זה יכניס אותך לאווירה .לקראת הביקור שלנו
.זה כל מה שיש לי לומר
?היית כבר אצלו
.לא בבית החדש .לא ראיתי אותו מזמן
.אולי חמש שנים
?איך תתקיים הפגישה הזו .אנחנו נראה-
,כי הוא בלתי צפוי .אי אפשר לדעת אצלו
?למה הוא כזה
,כי הוא אדם בודד .פילוסוף בודד
,הוא יצר את הקולנוע .הוא שינה את הקולנוע בעצמו
.והסרטים שלו יפים .הוא ממציא וחוקר
.זקוקים לאנשים כמוהו בקולנוע
?הוא חבר זקן שלך .אל תגיד חבר זקן-
.טוב, בסדר .אומרים חבר ותיק-
זה מנומס יותר לומר כך .על קשישים
האמת היא שבקושי ראיתי אותו
במשך כל השנים .שבהם אנחנו חברים
,אני אוהבת אותו עדיין .אבל הקשר בינינו אבד
?איפה תרצי לשבת .נשב שם-
?מה תרצי לשתות .גברת, בבקשה-
?מה תזמין .משקה פרייה גרנדין-
.אני רוצה מים, בבקשה .לא, בעצם תה ורבנה
.תה ורבנה .ורבנה? -כן-
.יש לנו פגישה בשעה 09:30
?מה השעה עכשיו ?אתה חושב שהוא יגיע בזמן-
,כן, הוא בבית שלו .הוא יגיע בזמן
?נלך .אבל עוד לא שתית כלום-
.נכון
.לחיים .לחיים-
?אתה רואה פעמון .אני לא רואה פעמון-
.בפנים יש פעמון .זה נעול
.אלו הם תריסים ממתכת
?זו בדיחה
!ז'אן-לוק !ז'אן לוק-
?מה כתוב כאן
.זה מסר מוצפן מז'אן-לוק
."בעיר דוארננה"
,שם נהגנו לאכול ,במסעדה קטנה בשדרת מונפרנאס
,נהגנו לאכול שם .ז'אק, ז'אן-לוק ואני
,וכשז'אק מת :זה כל מה שז'אן-לוק כתב לי
."בעיר דוארננה"
,אז אם הוא רצה להכאיב לי .הוא הצליח
,"ולגבי "מהצד של החוף .אני לא יודעת
.זה אחד מהסרטים שלי
,הוא יודע שאני כאן .הוא חושב על ז'אק
.אבל זה לא מצחיק
,אם הוא לא רוצה לפתוח .הוא חתיכת כלב
.בוא נלך
...רגע
לחשוב שהלכתי למאפייה האהובה עליו
!וקניתי לו את הלחמניות הקטנות
.אני אכתוב לו הודעה
תשאיל לי את הנוצה שלך" ,כדי לכתוב מילה
.ידידי ז'אקו"
תודה על הזיכרון הטוב" .שיש לי ממך
אבל אין תודה" ."על שנעלת בפנינו את הדלת
.ציירתי בכל זאת לב
ואתה לא תכיר" .את ג'יי-אר
.וג'יי-אר לא יכיר אותך" .אבל אני מכירה אותך היטב
.אני אוהבת אותך מאוד" ."אתה עדיין חתיכת כלב
.בואי, נלך לאגם
,"מהצד של החוף"
זו השורה השנייה .בחידה של גודאר
ז'אן-לוק ואנה שכרו וילה ליד ניס
,והזמינו אותנו .את ז'אק ואותי
.בילינו בנעימים
ז'אן-לוק קרא ספרים כל היום :ואנה הסתובבה ואמרה
."אני לא יודעת מה לעשות"
,לא לעגנו לה
אבל זה גרם לי ולז'אק .לצחוק הרבה
יש לי זיכרונות קסומים .מהרגעים האלה עם החברים
.אבל היום ז'אן-לוק הגזים
את חושבת שהוא רצה ?לפגוע בך
או שהוא רצה לקרוא תיגר ?על המבנה הנרטיבי של הסרט שלך
.לא, של הסרט שלנו
אתה חושב שהוא רצה ?לטמון לי מלכודת
אני חושב שהוא תיאר לעצמו ,שאת תכתבי
,אז הוא כתב גם כן .ואולי ההודעות שלכם יאוחדו
...בצורה קצת מפתיעה, אבל
,יש לי רגשות מעורבים .באמת
.אני לא יודע מה לעשות ?מה אני יכול לעשות
.משהו רק בשבילך
.תודה, זה נחמד
לא ידעתי שהעיניים שלך .ברורות כל כך
אני לא רואה אותך ,ממש טוב
.אבל אני רואה אותך
?שנתבונן באגם
"אנשים ומקומות"